Der er noget, jeg vil fortælle dig.
Efter jeg blev skudt...
... ved du så, hvad det første, jeg tænkte på, var, -
- inden det hele blev sort?
Mønter.
Jeg er otte år igen og på besøg på U.S. Mint.
En mand forklarer, hvordan mønter bliver lavet.
Hvordan de bliver stemplet ud i metalplader.
Hvordan de bliver riflet og affaset.
Hvordan de bliver præget og renset.
Og hvordan hvert eneste parti mønter bliver håndsorteret, -
- hvis nu enkelte af dem skulle have de mindste fejl.
Det var den tanke, der for gennem mit hoved.
Jeg er en mønt i den amerikanske hær.
Jeg blev slået i 1980. Stemplet ud af en metalplade.
Jeg er blevet præget og renset, har fået mine kanter riflet og affaset.
Men nu er der to små huller i mig.
Jeg er ikke længere i perfekt stand.
Så der er noget andet, jeg vil fortælle dig.
Lige inden alt blev sort, -
- ved du så, hvad det sidste, jeg tænkte på, var?
Dig.
Hvorfor ikke? Der er masser at lave. Spille tennis, for eksempel.
- Åh nej! - Det må du undskylde.
Jeg skal nok få fat i den. Det må du undskylde.
- Hele mit liv er i den taske. - Jeg er på vej.
Du fandt den.
Jeg var ellers på vej ud efter den. Men tak, fordi du sprang i.
Helt i orden.
Nu skal jeg tage den.
Tusind tak.
Hvem finder på at hoppe ud fra en seks meter høj bro?
Sikke noget. Du har reddet mit liv.
- Jeg hedder Savannah. - John.
Du er en tapper mand.
Hele mit liv er heri, så jeg står i gæld til dig.
- Det skal du ikke tænke på. - Rart at møde dig.
I lige måde. I må hygge jer.
Jo tak. Jeg var ellers på vej i vandet efter den.
Jeg ville virkelig gøre det.
- Fyren er syg i roen. - Jeg følger altså ikke efter jer.
Jeg keder mig bare.
- Bor du her? - Ja, jeg kommer her fra byen.
Har du lyst til?
Mit hus ligger lige derovre. Vi var på vej hjemad.
Vil du med? Vi havde tænkt os at grille.
Nej, jeg vil ikke trænge mig på, og min far laver aftensmad, så...
Jeg kan i det mindste give dig en øl til hjemturen.
- Hvor er det henne? - Lige derovre.
FORÅRET 2001
- Er du i militæret, eller hvad? - Ja.
Hvilket værn er du i?
Hærens kommandotropper.
Kommandotropperne? Det lyder imponerende.
Er det en ring, du har fået hos kommandotropperne?
Den klæder dig.
Burde du ikke også gå med hat? Sådan en fransk hat. En baret.
- Randy... - Jeg tager jo bare gas på ham.
Du skal ikke gøre nar ad en fyr, der kan dræbe dig med de bare næver.
Uh, hvor farligt.
Bare kom an. Hvad siger du til det?
Nu vil jeg have mig en øl, soldat.
Det var hyggeligt.
Det må du undskylde. Han tror, han kan lide mig.
- Det tror jeg også, han kan. - Nej.
Jeg er ikke hans type. Han ved det bare ikke endnu.
Hvad?
Du er da enhver mands type.
Der kan du selv se.
Er det den, jeg tror, det er? Alan?
Du skal møde min ven John. John, det er Alan.
- Hyggeligt at møde dig. - Sig hej.
Han er en smule genert. Hvor er din far?
- Derhenne. - To skridt bagved som altid.
Han er som et selvsøgende missil, når han ser dig.
- Hej, jeg hedder Tim. - John.
Hyggeligt at møde dig.
- Nå, du er kommandosoldat? - Ja.
- Udstationeret på Fort Bragg? - Nej, i Tyskland.
- Nå, du er på orlov? - Ja.
- Jeg håber, du hygger dig. - Det synes jeg, jeg gør.
Undskyld, jeg skal ikke forstyrre. Det var hyggeligt at møde dig.
- I lige måde. - Kom, min dreng.
Så går vi.
Af sted.
Hej, John.
Hej, Alan.
Det var utroligt.
Han taler ellers aldrig med andre end sin familie.
Han talte da med dig.
Vi er også nærmest i familie. Jeg har kendt ham, siden han blev født.
Hvornår skal du tilbage?
Om to uger.
Det må være et uhyggeligt arbejde.
Det er for det meste kedeligt. Lange perioder med kedsomhed.
En sjælden gang er det uhyggeligt.
Det er fuldmåne i aften.
Har du lagt mærke til, hvor stor månen er, når den står op?
Og hvor lille den bliver, når den står højt på himlen?
Det er et spørgsmål om perspektiv.
Uanset hvor på himlen den er, eller hvor i verden du er, -
- kan du holde hånden op og lukke det ene øje...
...og så er den aldrig større end din tommelfinger.
Hvor har du lært det?
Det ved jeg ikke. Et eller andet sted.
Du har lige lavet ild.
Meget imponerende.
Meget primalt.
Men jeg er bange for, du ikke får ristet den pølse.
Det er jeg også bange for.
Jeg må nok også se at komme af sted.
Jeg håber ikke, du får alt for meget ballade.
Det er vist desværre for sent.
Tak.
Det var så lidt.
Kunne du tænke dig at gentage det her i morgen aften?
Vi skal have kylling i morgen. Det skal du ikke ønske dig.
Jeg håbede, vi kunne lade nogle andre stå for maden.
Eller sådan noget.
Okay.
Skal jeg komme forbi ved sekstiden?
Okay.
- Så ses vi snart. - Ja, så ses vi snart.
Ja, snart.
Hej.
Vi skal ind til byen efter is. Vil du have et lift?
Nej, jeg har ikke noget imod at gå.
Sikker?
Okay. Det er pænt af jer.
Alan, ryk herover. Nu skal jeg spænde dig fri.
Hvor længe skal I være her?
Vi bor her året rundt nu.
Vi kørte alligevel hertil hver weekend, -
- så jeg overbeviste min kone om, at det var det mest fornuftige.
- Skulle hun ikke have is? - Hvem? Nå, min kone.
Nej, hun er faktisk på ferie.
Det er svært for os at rejse sammen.
Men vi får det til at fungere.
Det er her til venstre.
John...
Du skal lige vide, at hvis du sårer Savannah, -
- bliver jeg nødt til at brække noget. I dit ben.
En af knoglerne.
Jeg kender hendes far, og han forventer, at jeg siger sådan noget.
Det ville bare lyde noget mere naturligt i hans mund.
Det lød fint.
- Nej... - Det gjorde det altså.
- Nej, men det er pænt af dig. - Det gjorde det altså.
Ikke bruge hornet. Klokken er mange.
- Farvel, John. - Farvel, Tim.
- Tak for turen. - Det var så lidt.
Jeg spiser ikke med, far.
Jeg har ellers lavet lasagne.
Det ved jeg, du har. Det er søndag.
Må jeg låne bilen?
Tak.
- De laver de bedste skaldyr. - Det ved jeg. Jeg kom her tit.
Er du sikker på, vi ikke skal finde et fint sted?
Fint? Jeg vil hen et sted, der er godt.
Hvad fanden laver du her?
Hold nu op, Steve. Det er tre år siden.
- Jeg vil ikke have nogen ballade. - Det bliver der heller ikke.
- Godt så. - Tak.
Hvad er der sket mellem dig og ham? Hvad gik det ud på?
- Ikke noget. - Sikker?
Han er bare en gammel ven.
Hvad er der?
Blev din far vred, fordi du kom sent hjem i går?
Nej. Han er ikke typen, der bliver vred.
Hvad er han så for en?
Den tavse type.
- Det kunne være værre. - Sikkert.
Hvad med din mor?
Det er bare mig og min far.
Har han opdraget dig helt alene?
Ja.
- Hvorfor vil du vide så meget? - Jeg er bare nysgerrig.
Nysgerrig efter at lære din baggrund at kende.
Jeg vil møde din far. I aften.
Du får ikke ret meget ud af ham, så tag det ikke personligt.
Hej, far.
Der er en, du skal møde.
Det er Savannah.
Det er hyggeligt at møde Dem, mr. Tyree.
Han samler på mønter.
- Det er hans store hobby. - Det er utroligt.
Hvor har De mange mønter. Hvordan kom De i gang?
Det var faktisk gennem John.
- Han gider det ikke mere. - Det kan være, vi skulle smutte.
Hvad er det for en mønt?
Det er en Sacagawea-hybrid.
- Vil du se mere? - Ja, meget gerne, hvis jeg må.
- Så tag en handske på. - Tak.
Den er sjov, den her.
- Det er en satiremønt. - Den er virkelig tung.
Da William Jennings Bryan stillede op til præsidentvalget...
Nej, du skal ikke vende den om.
Du husker nok, at han var fortaler for at indføre sølvfoden.
Og McKinley var hans modstander...
Her.
Det er en rigtig sølvdollar. Så stor er den.
Og McKinley sagde, at hvis Bryan fik sin vilje, -
- ville sølvdollaren blive så stor.
Utroligt.
Kan du forestille dig at gå rundt med sådan en i lommen?
- Det er virkelig spøjst. - Det er morsomt.
Disse her...
Far, vi har ikke tid nu. Vi kan ikke blive her hele aftenen.
- Der er nogle, jeg skal vise dig. - Det er fascinerende.
De har alle sammen samme farve.
Det var en hyggelig aften.
Jeg kan godt lide din far.
Du må ikke være for hård mod ham. Han elsker dig.
Det kan jeg mærke, selvom du ikke kan.
Vent lige lidt. Savannah...
Så ses vi snart?
Ja, så ses vi snart.
Hvor har du været hele dagen?
Jeg har haft travlt.
Du har ferie. Du burde ligge på stranden hele dagen.
Du burde ikke have travlt.
Der er noget, jeg skal vise dig.
Familien, der boede her, fik deres hjem ødelagt i orkanen.
- Så nu genopbygger du det? - Ja. Men det er ikke kun mig.
- Du begynder at gøre mig nervøs. - Hvorfor gør jeg dig nervøs?
Fordi jeg tror, du måske er for godt et menneske til mig.
Så god er jeg altså ikke.
Du sniger dig væk for at arbejde hårdt -
- på et hus for velgørenhed. I din ferie.
Du har ret. Det er egoistisk af mig at være så givende.
Helt seriøst. Du drikker ikke, du ryger ikke.
- Og du er næppe løs på tråden. - Overhovedet ikke.
- Du må da have en fejl. - Det har jeg også.
Har du lyst til at fortælle mig om det?
Jeg bander.
- Nej. - Det gør jeg altså.
- Jeg har ikke hørt det. - Det er, fordi jeg tænker det.
Der kører en strøm af bandeord gennem mit hoved konstant.
Okay, så sig et af dem.
- Det kan jeg ikke, for det er uartigt. - Nå ja.
Okay, fair nok.
Nej, jeg har skam fejl, John. Jeg har masser af dem.
- Det vil du opleve. - Det håber jeg da.
Vi skal være færdige med huset om tre uger. Jeg håber, det lykkes.
Her skal forældrenes soveværelse og drengenes værelser være.
To drenge på syv og ni år. Stue og badeværelse.
Og her er køkkenet.
Det er det bedste rum, for moren laver rigtig god mad.
Det bliver rigtig flot med hvide klinker på gulvet.
Køkkenborde. Og så kommer der tag på.
- Kom her, John. - Det ville være godt med et tag.
Det bliver sådan her over det hele. Det er det eneste ly, vi har.
Vi kommer til at være her et stykke tid.
Hvor har du dit ar fra?
Det der.
En knivkamp.
Det er fem år siden. Vi var fulde, og han stak ud efter mit øje.
Det er forfærdeligt.
Hvorfor? Han ramte ikke.
Folks opførsel over for dig, ligesom på restauranten...
- Det er, som om de er bange for dig. - De er ikke bange for mig.
- De er bange for den, jeg var. - Og hvem er det?
En anden person.
Hvornår ændrede du dig? Da du kom i hæren?
Ja. Til dels, ja.
Og den anden del?
Den arbejder jeg stadig på.
Du var altså en rod.
Og det er du måske stadig lidt.
- Du skræmmer ikke mig, John. - Ikke det?
Men du skræmmer mig.
Pyt med ham.
Tror du, du er i sikkerhed derinde?
Det er helt okay.
Hvad laver du her?
- Du går glip af festen. - Festen klarer sig fint uden mig.
Hvad er der i vejen?
Hvorfor sidder du herovre for dig selv?
Jeg er ved at dø, John.
Det er ikke morsomt.
Jeg kommer til at savne dig. Det er lige straks forbi.
- Nej, det er ikke forbi. - Jo, det er.
Jeg rejser i morgen. Jeg skal starte i skole igen.
- Og hvad så? - Og dig...
Min tjenesteperiode er overstået om 12 måneder.
Og så kommer jeg tilbage.
- Der kan ske meget på 12 måneder. - Tror du ikke godt, jeg ved det?
Jeg ved det godt.
Og jeg er overhovedet ikke bange.
Jeg lover dig, det er overstået, før du ved af det.
Og så bliver jeg her.
Du vil blive savnet.
Det lover jeg.
Jeg er sikkert ude af hæren, før du er færdig med skolen.
Jeg vil sidde blandt publikum, når du får dit eksamensbevis.
Det kommer nok til at tage lidt længere tid.
At være så meget sammen med din far -
- har givet mig lyst til at læse specialpædagogik.
Jeg ved ikke, hvorfor det tog mig så lang tid at indse.
Jeg har jo kendt Alan hele mit liv...
Vent lige lidt. Hvad har det med min far at gøre?
Der er jo...
Der er en forklaring på, hvorfor han er, som han er.
Glem det. Det er lige meget.
Nej, nej, nej...
Hvad var det, du ville sige?
Jeg kender en dreng med autisme. Jeg har ligesom en referenceramme.
Siger du, at min far er ligesom Alan? At min far er retarderet?
Nej, Alan er ikke retarderet. Han er autist.
Der findes mildere tilfælde af det, som aldrig bliver diagnosticeret.
Så du har altså gået og studeret min far?
Nej. Hvordan kan du sige sådan noget?
Jeg har levet med min far altid. Jeg ved da godt, han ikke er normal.
Tror du, jeg har brug for at få at vide, at han ikke er normal?
Går du allerede, soldat?
Snup en øl. Jeg giver.
Drik den nu. Så kommer du i bedre humør.
Jeg har ikke lyst lige nu.
Du trænger til at slappe lidt af. Kom og slap af.
- Hvad sker der med dig og Savannah? - Lad mig være. Fjern dine grabber.
Kom nu, soldat. Hvad sker der med dig...
John!
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg tror ikke, hun er hjemme.
Men hun er ikke taget tilbage til skolen endnu.
Hun kommer normalt og siger farvel først, men...
Åh nej... Det må du altså undskylde.
Jeg kan godt lide det. Det får mig til at se barsk ud.
Jeg anede ikke, det var dig.
Det var min skyld.
Det er dumt at snige sig ind på en vred kommandosoldat.
Hvis du ser hende...
...gider du så give hende en besked?
Bare sig, jeg har været her, og...
...at jeg...
Vil du skrive det ned?
- Jeg skal nok give det til hende. - Tak.
Hej, far.
Jeg vidste ikke, om vi blev flere, så jeg lavede dobbelt portion.
- Jeg skal nok gøre det. - Jeg klarer det.
- Nej, jeg skal nok. - Det er jo rent.
Jeg skal nok.
For en gangs skyld får du vist noget til overs.
Jeg spiser det på næste søndag.
Lige et øjeblik.
Jeg fik din besked.
- Kort, sød og kontant. - Undskyld.
John, det er mig, der skal sige undskyld.
Det var ikke for at gøre dig vred. Jeg skal ikke gå og tro, jeg er læge.
Jeg iagttog ham i dag...
Jeg mener det. Jeg aner ikke, hvad jeg taler om. Det er lige meget.
Jeg skal tilbage på skolen, og så ville jeg sikre mig...
Sikre dig at hvad?
Har jeg måske ikke givet dig mit løfte?
Jo.
Du har skrevet din første besked, så jeg har skrevet min.
Vent med at læse den, til jeg er kørt.
Kan du? Er du sulten?
Ja.
Min far har lavet ekstra til dig. Det er jo søndag.
- Jeg kan ikke blive så længe. - Det ved jeg godt. Kom.
Kære John.
To uger sammen, mere skulle der ikke til.
To uger tog det mig at falde for dig.
Nu skal vi være adskilt i et år, -
- men hvad betyder det, når man har haft sådan nogle uger sammen?
Nå, far, så rejser jeg.
Hav det nu godt.
Godt så.
Du gav mig et løfte. Et løfte, jeg ved, du vil holde.
Derfor skal du kun love mig én ting mere, mens vi er adskilt.
Fortæl mig alt.
Skriv det hele ned. I en lommebog, -
- på tryk eller pr. mail.
Det er lige meget, barejeg får det hele at vide.
På den måde kan vi være sammen, selvom vi ikke er hos hinanden.
Og før vi ved af det, så ses vi snart.
Hvad så, tøser.
Velkommen tilbage. Tag et kig på dine papirer.
Hvordan gik det i Atlantic City?
I skal endelig grine ad det.
- Jeg bad dig om én ting... - Jeg har ikke fortalt ham det.
Du ville ikke spørge, hvis ikke du vidste det.
I behøver ikke pakke ud, drenge. Vi tager af sted i morgen tidlig.
God fornøjelse.
Kære Savannah. Jeg lover, at så ses vi snart.
Jeg lover at skrive tit, og jeg lover at fortælle dig alt.
Vær tålmodig. Det kan godt tage tid, før brevene når frem.
Vi er allerede blevet sendt ud på en opgave.
Problemet er, at vi ikke kan bruge det lokale postvæsen.
Og internet findes ikke her, -
- så jeg må sende alting med luftpost.
Gider du sende det her for mig?
- Tab det nu ikke. - Forstået.
Jeg må desværre ikke sige, hvor vi helt præcis er.
Jeg kan kun sige, at stedet får mig til at savne USA rigtig meget.
Her er intet, der minder om et hav, så jeg savner Charleston.
Og alt omkring mig får mig til at savne dig.
Vi bliver flyttet rundt, så breve kommer ofte i tilfældig orden.
Lad os nummerere vores breve, så vi har styr på rækkefølgen.
Men når de endelig når frem, så er det en dejlig dag.
- Og kommer der ikke nogen... - Lad os så se.
Ikke til mig, ikke til mig, -
- ikke til mig og heller ikke til mig.
Typisk.
- ... så er dagen skidt. - Heller ikke noget til dig.
Men jeg ved, der kommer flere. Det ved jeg.
Brev nr. 8.
Kære John. Jeg tilbringer weekenden hos mine forældre, -
- og de har nogen, du måske kender, på besøg.
Savannah!
Hesten passer lige til dig.
Jeg havde Alan med ude at ride. Det var hans første gang på hesteryg.
Du har nok hørt, at heste kan mærke, når der er fare på færde -
- eller noget ondt.
Jeg tror, autistiske børn har den samme evne, så...
... jeg har fået en ide, en drøm.
Jeg vil starte en sommerlejr for autister.
Jeg har aldrig set ham sådan før.
Et sted, hvor de kan ride på heste.
For en gangs skyld skal de ikke bekymre sig om noget.
Synes du, det er en fjollet drøm?
Nej, det er ikke en fjollet drøm.
Det er en smuk drøm.
Erget. Glædelig jul.
John. En mr. John Tyree.
Syv stykker. Må jeg få det her?
Brev nr. 33.
Kære Savannah. Vi er heldigvis blevet sendt et nyt sted hen.
Det må jeg heller ikke afsløre, hvor er.
Uheldigvis får stedet mig til at savne det gamle sted.
Men det er fuldmåne, og så tænker jeg på dig, -
- for jeg ved, at uanset hvor jeg befinder mig, -
- er månen lige så stor som hos dig på den anden side af kloden.
Kære John.
For det meste falder jeg i søvn med dig i mine tanker.
Jeg tænker på, hvor i verden du mon er.
Men ikke i aften.
I aften er du her hos mig.
Jeg besøgte din far i går.
Jeg ville hilse på ham, inden jeg tager tilbage på skolen.
Jeg håber, det er i orden.
Jeg har tærte med.
Han lavede mad til mig. Det var søndag, så vi fik lasagne.
Og han fortalte om sine mønter, så vi havde nok at snakke om.
Den her er i virkelig dårlig stand. Værdiløs for de fleste samlere.
- Men ikke for dig. - Nej, ikke for mig.
Hvilken en er din yndlingsmønt?
Blandt alle dine mønter, hvilken en er så din yndling?
Har du en?
En Jefferson-hybrid fra 1978.
Det er min yndling.
Uden tvivl.
Hvorfor? Er det den, der er mest værd?
Den er meget værd, men ikke den mest værdifulde.
Hvad er så historien bag?
Så spørger jeg dig i stedet, hvor du så end er:
Hvad er historien bag?
Kære Savannah.
Kun fordi jeg har lovet at fortælle dig alt.
Engang, da jeg var syv år, købtejeg en isvaffel.
På vej hjem bemærkedejeg, at en af encent-mønterne ikke var en encent.
Det ved jeg søreme ikke.
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig set noget lignende.
Er det dig, der har fundet den, min dreng?
Det er en hybrid.
- En hvad? - En hybrid.
En fejlslået mønt. Det sker af og til, at de slipper igennem.
Femcent på den ene side, encent på den anden.
Den er først og fremmest et kuriosum.
Den hestesans, du talte om...
Men for knægtens skyld vil jeg godt købe den. 20 dollars.
- Nej tak. - Den har min far også.
Vent nu lige lidt. Lad mig se på den igen.
Det må jeg sgu nok sige.
- Er De klar over, hvad det er? - Nej.
Se der. Det er Deres mønt.
Nu skal De få et råd, fra en far til en anden.
Behold den. Pas på den.
Lad den gå i arv til Deres søn og siden til hans søn og så videre.
Og så 30, 40, 100 år ude i fremtiden...
...er den blevet meget mere end 4.000 dollars værd.
Det kan jeg love Dem.
Vil du gerne beholde den?
- Det er fornuftigt. - Tak.
Jeg nød at gå på hybridjagt med far.
Nu havde vi noget at tale om. Noget, vi kunne lave sammen.
Men de blev en besættelse for ham. Du ved jo, hvordan han er.
Og så blev jeg teenager, og du ved jo, hvordan jeg er.
Helt til Wooster for at gå på møntmesse? Det gider jeg ikke.
Du tager efterhånden af sted hver eneste weekend.
Pragtfuldt. Jeg elsker varm mælk. Lækkert.
Du bruger alle vores penge på mønter. Køb hellere et køleskab, der virker.
Til sidst holdt han helt op med at tale med mig om mønter.
Og så var der ikke ret meget tilbage at tale om.
Det var historien bag.
Jeg savner dig, så det gør helt ondt.
Det må du undskylde.
Godt, nu skal I høre...
Anmoder om forlængelse af min tjenesteperiode.
- Anmoder også om forlængelse. - Anmoder også om forlængelse.
Hør nu her. Vi modtager vores ordrer på mandag, -
- så lad os bruge weekenden på at tænke grundigt over det.
Jeg har kone og børn at tage hensyn til.
- Vi beder dig ikke om at blive. - Jo, I gør. Det her er mit team.
Hvad I end gør, er jeg med. Så er vi alle sammen med.
Hvis alle ønsker at forlænge på mandag, så gør vi det. Sammen.
- Rod dig nu ikke ud i noget. - Pas godt på dig selv.
Kom så. Flyet til Paris letter om en time. Er du klar?
- Det bliver fantastisk. - Jeg tager ikke med.
- Jeg skal hjem til Charleston. - Til Charleston?
Er du gal? Vi har kun fri i to dage.
Du kommer højst til at få 18 timer på landjorden.
Det er 18 timer mere, end jeg havde i morges.
Jeg aner ikke, hvornår jeg får det igen, så jeg må af sted.
- Du er ikke til at rokke? - Nej.
John!
Sagde han virkelig det? Vil han gerne med?
Det tror jeg. Han var vist ikke helt sikker, men...
Det tror jeg gerne.
Far?
Hvorfor sidder du herinde?
Jamen dog. Hvor er du fin.
Tager du med?
Vil du ikke nok? Mine forældre vil så gerne møde dig.
Er I sultne?
Jeg har lavet farsbrød.
Det ved jeg, det er lørdag.
- Vi kan tage det med. - Ja, skal vi ikke tage det med?
Det ved jeg ikke...
Er det i orden? Nu skal jeg pakke det ind.
Undskyld, men...
Vær sød at standse bilen.
- Skal jeg vende om? - Nej, bare stands bilen.
- Har du glemt noget? - Nej, jeg skal bare ud af bilen.
Slap nu bare af.
Jeg tror ikke, jeg klarer det her.
- Det skal nok gå. - Nej, jeg har brug for at komme ud.
Det skal nok gå, far.
- Stands nu bilen... - Jeg vender om.
Det går fint, det går fint.
Jeg må ud. Stands bilen!
Mr. Tyree?
- Alt i orden? - Det må du undskylde...
Lad os nu...
Vi venter i bilen, okay?
- Jeg klarer mig. - Nej, vi bliver. Lad os blive her.
Jeg kan tage med til næste år.
Jeg har kun denne ene aften, far.
Jeg skal tilbage. Forstår du det?
Jeg synes, I skal tage af sted.
Han prøvede. Han prøvede i det mindste.
Goddag. Velkommen til.
Mors pige!
- Mor, det er John. - Jeg føler allerede, jeg kender dig.
- Har du din far med? - Nej.
Helt i orden. Jeg er bare glad for, du er kommet hjem i god behold.
Vi overvejede at aflyse, alt taget i betragtning, -
- men vi føler, der er brug for sammenhold.
Jeg briefede ham i bilen, så han bør være godt klædt på.
Solid, taktisk træning. Jeg bliver ikke mere klar.
Jeg er allerede vild med ham.
Mrs. Curtis. Savannah.
John, godt at se dig igen.
Du ligner en, der trænger til en drink. Jeg henter den.
Tak skal du have.
- Hvad laver han her? - Jeg har inviteret ham.
Hans familie bor her på vejen.
Hænger I ud sammen?
Han er altså ikke så slem, når man lærer ham at kende.
Værsgo.
- Det er bourbon. Det dør du ikke af. - Jeg kommer lige om lidt.
Jeg vil gerne undskylde for den behandling, jeg gav dig.
Havde jeg vidst, at Savannah ville holde fast ved dig, -
- havde jeg ikke behandlet dig sådan. Du må du oprigtigt undskylde.
Fair nok.
Sig til, hvis du får brug for noget. Mor dig godt.
- Der har vi ham altså. - Jep.
- Nu ikke spille barsk, far. - Spille?
Jeg bruger køleskabe som håndvægte. Det skal dine fyre være klar over.
Det glæder mig at møde Dem, mr. Curtis, -
- men Tim her er kommet Dem i forvejen.
Han lovede mig klø, hvis jeg sårede Deres datter.
Jeg tror virkelig, jeg gjorde et stort indtryk.
Skål, knægt. Godt, du kunne komme.
Billy!
Så er det værste overstået.
- Godt at se dig, John. - Hej, Tim.
- Hej, Tim. Hvordan går det? - Godt.
Er din kone her ikke?
Hun er rent faktisk på ferie. Jeg skal nok hilse hende.
- Det må du gøre. - Det lover jeg.
Alan, kan du huske, hvad vi har aftalt?
Ferie igen?
Ja.
Spørger Alan nogensinde efter hende?
Ja, det gør han. Jeg ved bare ikke, hvad jeg skal sige.
Hør her.
Jeg er ikke selv far, -
- så det tilkommer overhovedet ikke mig at give dig gode råd.
Da jeg var barn, håbede jeg hver eneste dag, -
- at det skulle blive den dag, min mor endelig kom hjem.
Jeg ventede i 15 år, -
- så jeg ved, hvor svært det må have været for min far -
- at fortælle mig sandheden.
Men det havde sparet mig for at gå og vente så længe.
Hvis det værste ved ens far er, at han var overbeskyttende...
...så må han da være en rimelig god far, ikke?
Undskyld, er det ikke dig, der er Savannahs John?
Du skal have tak for det, du gør. Vi beder for jer -
- og håber, det er hurtigt overstået, så I kan komme hjem i god behold.
Det bliver ikke hurtigt overstået. Afghanistan er kun første stop.
Han har ret. Snart vil de bede jer tage en tjenesteperiode mere.
Og før eller siden beordrer de jer til det.
Vi behøver ikke blive spurgt. Og da slet ikke beordret til det.
Hvad mener du med "vi"?
Savannah...
Du vil altså melde dig igen, sådan uden videre?
Det er noget, vi må tale om.
To år mere, John.
Har du allerede gjort det? Har du forlænget?
Nej.
Men du har besluttet dig for at gøre det.
Har jeg noget at skulle have sagt i den her sag?
- Du forstår det ikke... - Det skal du bare ikke sige til mig.
Lad mig være i fred.
Jeg mener det.
Hvad er det, du...
Hvad er det, du forventer af mig?
Fortæl mig, hvad det er. Vil du have, jeg skal bakke ud?
Er det det?
For jeg aner ikke, hvordan vi er endt her.
Jeg vågnede op en dag -
- og så bygninger styrte sammen.
Jeg havde en plan, men det har jeg ikke mere.
Og jeg aner ikke, hvad jeg skal stille op.
Jeg ved bare, at jeg helst vil blive her.
Blive her hos dig, så længe jeg overhovedet kan.
Du er det eneste, der betyder noget for mig.
Jeg vil gøre det, der er rigtigt, men jeg aner ikke, hvad det er.
Hvordan skal jeg finde ud af det? Du er nødt til at fortælle mig det.
Vil du ikke nok fortælle mig, hvad du vil have, jeg skal gøre?
Du skal komme med mig.
Hej, far.
Det var pænt af dig at komme.
Tror du, du kan klare dig alene denne gang?
Ja. Hvorfor skulle jeg ikke kunne det?
Jeg må se at komme af sted.
Pas godt på dig selv.
Det er okay mellem os, ikke? Der er ikke noget, der har ændret sig?
Pas nu på, du ikke træder i flere bål, okay?
Okay.
Så ses vi snart.
Velkommen tilbage, gutter. Håber, I havde en god weekend.
Det var jo ikke længe, men man må tage, hvad man kan få.
Er beslutningen truffet?
Enstemmigt?
Okay. Så går jeg i gang med papirarbejdet.
Ikke i dag. Beklager.
Er der nogen, der har set John?
John!
Der er brev til dig.
Der er kun det ene.
Kære John.
Jeg ved, der er gået alt for lang tid siden mit sidste brev.
Jeg har stirret på det tomme papir i to timer.
Hvisjeg skal være helt ærlig, -
- har jeg stirret på det de sidste to måneder.
Jeg håber, du kan tilgive mig det, jeg nu vil sige.
Du skal vide, at det er det vanskeligste, -
- jeg nogensinde har været tvunget til at gøre.
Uden dig er mit liv meningsløst.
Laver du mudderkager?
Hvad sker der?
Er det noget, du vil tale om?
Der er ikke noget at tale om.
Hun har...
...fundet en anden.
Ved du, hvem det er?
Nej, det skrev hun ikke.
Men jeg har mine anelser.
Hør her...
Det er, hvad der sker. Du skal nok vinde hende tilbage.
Når du vender hjem, kommer hun rendende...
Hun er allerede blevet forlovet.
Hold da kæft...
Det er jeg sgu ked af.
Sig til, hvis jeg kan gøre noget.
Man tror ikke, egern kan svømme, -
- men det svømmede sgu 20 meter ind til bredden.
- Et svømmende egern. - Hvor er det langt ude.
Se der. Det er så sexet, som det bliver herovre.
De må ikke vise ben, så de bærer fiskenet for ansigtet.
Det vil jeg også have min kæreste til at gøre.
Det giver lidt mystik.
Hold dig på afstand! Hvad siger han?
- Han taler tyrkisk. - Men hvad siger han?
- Aner det ikke. - Du er sprogofficer. Find ud af det.
Jeg taler pashto, farsi og alt muligt pis. Hvad taler du?
Flot klaret.
- Hvad skal du? - Finde ud af, hvad han siger.
Noodles, du går med ham.
Afgang!
- Er du okay? - Ja. Hvad med dig?
Soldat såret! Du skal nok klare den, Noodles.
Det er forstået!
- Flyt hånden. - Kan du se det?
Flyt så hænderne!
Den ramte pladen.
Aldrig i mit liv har jeg elsket en beklædningsgenstand så højt.
John!
Soldat såret! Læge!
Læge!
Se på mig. Du skal nok klare den. Det er ikke alvorligt.
Jeg har styr på det.
Hold dig vågen. Se mig ind i øjnene.
Hold øjnene åbne.
Hold øjnene på mig, okay?
Velkommen tilbage, sergent Tyree.
Tag det helt roligt. Du er på et hospital i Tyskland, -
- og du skal nok komme dig.
Tyree.
- Du ser godt ud. - Tak.
Jeg ville bare sige, at jeg ønsker at forlænge.
Forlænge?
Der er gået tre måneder. Jeg er imponeret, men ikke dum.
Tag hjem, John, og hvil ud. Hold din far lidt med selskab.
Sid ned.
Hør her.
Jeg bliver forflyttet. Det har intet med episoden at gøre.
Jeg har opfyldt min pligt her. Jeg skal tilbage til Fort Bragg.
Jeg savner rent faktisk min familie.
Det er godt at høre.
Berry og Daniels stopper, de andre fortsætter.
- Du har fire måneder... - Jeg vil forlænge.
Krigen er forbi, John. Du har tjent dit land godt.
Jeg overvejer faktisk at gøre det her til en karriere.
Jeg kan vist ikke tale dig fra det.
KOMMANDOTROPPERNES BASE QATAR, 2007
Hvor vil du hen næste gang?
Jeg tager bare med, hvor de sender os hen.
Vi sender dig hjem til USA, John.
Beklager. Vi har lige fået det at vide.
Han er ved bevidsthed, men ikke klar i hovedet -
- og sjældent til at komme i kontakt med.
Det er svært at vurdere slagtilfældets alvor, -
- for vi ved ikke, hvor længe han lå, før han blev fundet.
Hvis jeg havde været der og fundet ham tidligere, -
- havde det så gjort en forskel?
Det tvivler jeg stærkt på.
Hej, far.
Hvad laver du herude? Hvorfor er han anbragt her?
Hvordan har du det?
Det er ikke noget særligt.
Jeg har skrevet et brev til dig.
Du behøver ikke læse det nu. Jeg troede ikke, du...
Du kan læse det, når jeg er gået.
Ved du hvad?
Jeg læser det højt for dig.
"Kære far.
Der er noget, jeg vil fortælle dig.
Kan du huske for nogle år siden, -
- da jeg blev skudt?
Ved du så, hvad det første, jeg tænkte på, var, -
- inden det hele blev sort?
Mønter.
Jeg var otte år igen og på besøg på U.S. Mint.
En mand forklarede, hvordan mønter bliver lavet.
Hvordan de stemples ud i metalplader og bliver riflet og affaset.
Hvordan de bliver præget og renset.
Og hvordan hvert eneste parti mønter bliver håndsorteret, -
- hvis nu enkelte af dem skulle have de mindste fejl."
Kan du huske det? Kan du huske, vi tog til Philadelphia?
"Det var den tanke, der for gennem mit hoved.
Jeg er en mønt i den amerikanske hær.
Jeg blev slået i 1980.
Stemplet ud af en metalplade.
Jeg er blevet præget og renset, -
- og jeg har fået mine kanter riflet og affaset.
Men nu er der to små huller i mig...
...så jeg er ikke længere i perfekt stand."
Vi har vist begge to mistet vores værdi, hvad?
"Der er én ting til, -
- jeg vil fortælle dig.
Efter jeg blev skudt, lige inden alt blev sort...
...ved du så, hvad det sidste, jeg tænkte på, var?"
Det sidste, jeg tænkte på...
Ved du, hvad det var?
Jeg er frygteligt ked af at skynde på Dem, -
- men vi skal have en begravelse til om lidt.
John.
Hvad har ført dig hjem?
Min far.
Hvordan har han det?
Undskyld.
Havde jeg bare vidst det...
Pyt med det. Det havde ikke gjort nogen forskel.
Det gør mig ondt.
Han var et godt menneske.
Så gjorde du det altså.
"Camp Hestesans."
Nej, jeg gjorde det ikke.
Jeg prøvede.
Det holdt kun én sommer, efter vi overtog stedet efter mine forældre.
Det var bekosteligt.
Vil du med indenfor?
Jeg er alene hjemme.
Hvornår rejser du tilbage?
Så snart jeg har fået styr på min fars ting.
Har du slået dig til ro?
Nej.
Så dater du sikkert en masse.
Nej, det kan man vist ikke ligefrem kalde det.
Det er dejligt at se dig igen.
I levende live.
Lige et øjeblik.
Hallo?
Hej. Nej, jeg har det fint.
John er på besøg.
Ja, John Tyree.
Ja, jeg kører snart.
Vi ses.
Jeg er der om 20 minutter.
Jeg elsker også dig.
Han vil gerne hilse på dig.
Er det Tim?
Efter diagnosen blev stillet, var han så optimistisk.
Han tænkte stadig kun på Alan, og det var inspirerende.
Først da kræften metastaserede, bemærkede jeg en stor forandring.
Hvad er det for en type kræft?
Lymfekræft.
Han gider ikke ligge på stuen, -
- så han er for det meste herude, nogle gange sammen med Alan.
- Må jeg få en kage? - Alan...
- Kan du huske John? - Hej, John.
Hej, Alan. Han er blevet stor.
- Hvordan har du det? - Det går.
- Jeg køber en kage til ham. - God ide.
Det har han talt så meget om.
Du har vel lyst til at give mig bank, ikke?
Det kan jeg jo ikke rigtigt gøre her, vel?
Det er alt sammen en del af min forkromede plan.
Skidegod plan.
Jeg elsker hende.
Alt, hvad der skete i mit liv inden, er væk.
Det er vasket bort. Det ville jeg bare fortælle dig.
Og sige undskyld.
Jeg er ked af, det skete, mens du var så langt væk.
Men jeg ved nu, at Alan altid vil have en, der vil tage sig af ham.
Han vil altid være i gode hænder.
Hun elsker dig stadigvæk.
Det lyser ud af hendes ansigt.
Jeg ville ønske, det ikke var sådan, men -
- hun har aldrig set på mig, som hun så på dig dengang.
Det skal du vide.
Forsigtig, Alan.
- Han elsker stadig heste, hvad? - Ja, han bliver der hele aftenen.
Jeg må have ham udskrevet fra hospitalet.
Han har brug for at komme hjem.
Der er en virksomhed i Texas, der har udviklet et nyt lægemiddel.
Det kan måske hjælpe.
Men forsikringen vil selvfølgelig ikke betale for det.
Mine forældre solgte deres sommerhus for et års tid siden.
Det kom som sendt fra himlen.
Vi har samlet penge ind flere gange.
Men jeg forestillede mig ikke, at pengene ville slippe op så hurtigt.
Bliv og spis med.
Drikker du alkohol nu?
Kun et par glas til maden.
Tim gav mig smag for det for et par år siden.
- Hvorfor ser du sådan på mig? - Hvad mener du?
Hvordan ser jeg på dig?
På en anden måde.
Hvordan skal jeg ellers se på dig? Du har forandret dig.
Jeg ved ikke...
Jeg ved ikke, hvorfor jeg opsøgte dig. Hvad laver vi?
Vi sidder her og spiser og taler, men vi siger jo ingenting.
Hvad vil du gerne tale om?
Hvorfor ringede du ikke?
Hvorfor ringede du ikke til mig?
Fortjente jeg ikke en bedre forklaring end...
...det brev?
Kunne du ikke have ringet og givet mig en chance -
- for at få dig på andre tanker?
Syntes du ikke, du skyldte mig det?
- Jeg kunne ikke. - Du kunne ikke?
Havde du så lidt til overs for mig, at du ikke kunne ringe?
Hvorfor?
Jeg kunne bare ikke.
Hvorfor dog ikke? Jeg vil have et ordentligt svar.
Fordi bare lyden af din stemme ville få mig til at ombestemme mig.
Er det det, du er kommet hele den lange vej for at høre?
Du havde det hårdt. Tror du, det var nemt for mig at undvære dig?
Hver evig eneste dag var fandeme som et helt maraton uden dig.
Tim var syg.
Han var syg og havde brug for min hjælp.
Han havde brug for hjælp med Alan og alt muligt andet.
Jeg var alene og anede ikke, hvad jeg foretog mig.
Jeg havde ikke planlagt, at det skulle gå sådan her.
Men det gjorde det.
Tror du ikke, jeg har taget røret tusind gange for at ringe til dig?
Tror du, jeg nyder at stå foran dig sådan her?
Jeg havde ikke noget valg.
Det ved jeg godt.
Jeg har gemt dem alle sammen.
Du har været så mange steder.
De gule kuverter er vistnok fra Afrika.
Er de det?
Jeg har også dit allerførste brev.
JEG ELSKER DIG
Tims vandregning.
Undskyld.
Det gør ikke noget.
Jeg håber, du har flere af samme slags.
Jeg sætter vand over til kaffe.
Jeg må hellere gå.
Så ses vi snart?
Sig det til mig.
Når jeg siger det, skal du også sige det.
Kan du huske det?
John...
Sig det nu.
Farvel, Savannah.
Du kan nok ikke huske mig, men du kendte min far, Bill Tyree.
Ja, selvfølgelig. Hvordan går han og har det?
Han er gået bort for nylig.
Det er jeg ked af at høre.
Tilbød du ikke at købe hans møntsamling?
Jo da. Mere end én gang.
Hvor meget tror du, sådan en samling er værd?
Så stor en samling? Jeg er nødt til at se den først.
Jeg har kun én betingelse.
Hybriderne skal blive sammen.
Du kan sælge dem samlet eller beholde dem selv, men de skal blive sammen.
- Vil du virkelig sælge hans mønter? - Ja.
Alle undtagen én.
Femcent, så slår vi lejr her i skyggen.
Encent, så bliver det oppe på højdedraget.
- Encent-siden. - Så er det op på højdedraget.
Hr. sergent.
Tak.
Kære John.
Det er fem år siden, jeg sidst skrev et brev med pen og papir.
Men jeg vil fortælle dig, hvad der er sket, siden jeg så dig sidst.
Nogle uger efter du var her, modtog Tim en anonym donation.
Den skaffede ham det, som forsikringsselskabet nægtede ham.
Tid.
Tid til at komme hjem.
Tid sammen med sin søn.
Tid til at tage afsked.
Der er bare det problem med tid, -
- uanset om det var de to uger, jeg fik sammen med dig, -
- eller de to måneder, jeg fik sammen med ham, -
- at tiden løber fra os.
Jeg aner ikke, hvor i verden du er, -
- men det gav jeg afkald på retten til at få at vide for længe siden.
Uanset hvor mange år, der går...
... så ved jeg, at én ting stadig står ved magt.
Så ses vi snart.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2010